![](/uploady/velky-im_00136.jpg)
Foto: Pravda - Ivan Majerský
To teľacie bolo ružové a bezchybné. V momente som ho mal v košíku. Plán na jeho prípravu som v hlave snoval už dlhšie. Listujem teraz totiž v starších prameňoch francúzskej gastroliteratúry a zaujala ma „teľacia“ kapitola.
Pôvodne som mal chuť na „paupiette“, čo je širší výraz pre „španielske vtáčky“. Ide o kus stočeného teľacieho mäsa s plnkou. Žiaden modranský mäsiar to však neponúka. Bolo treba ísť inou cestou…
Teľacina už bola na doske a bolo treba konať. Pripravím si teľacie marengo. V liatinovom hrnci rozpálim zmes masla a olivového oleja. Potom pridám plátky teľaciny, zosilním plameň a mäso opekám do zlatova.
Pridám cibuľu, okorením, poprášim múkou a premiešam. Zápražka zhnedne, pridám trochu vlažnej vody a paradajkový pretlak. Nasleduje pomalý var. Necelú hodinku. Na záver pridám opláchnuté rozkrájané šampiňóny. Biele, či hnedé. Aké chcete, aké vám pasujú.
Kastról nechám ešte desať minút na plameni. Teľacie marengo je na svete. Treba ho už len dochutiť.
Pojedajte ho so slovenskou ryžou alebo pochrumkávajte k nemu čerstvý pšenično-ražný chlieb. Dospelí Francúzi marengo párujú s prostým „vin de table“, vy si doprajte čosi kvalitnejšie.
Zabudnite na ryňák, zelený muškátel či rivolu, nalejte si čosi ružové. Ak prídete k nám, ponúknem vám naše rosé Svätovavrinecké z modranského honu Lazare...
Diskusia k článku